Дякую.
- Я справді мушу виголошувати промову? - Так, Нільсе. Гадаю, мусиш.
- Гарно виглядаєш. - Дякую.
Привіт.
- Не забудь свій рюкзак. - І вдягнися... клятий ідіот.
Інґваре, що з тобою?
Інґваре, досить.
Бляха.
Чорт забирай!
Стій, тварюко!
ДЛЯ ТОГО, ЩОБ ЗНИКНУТИ
Я не звик виголошувати промови,
для мене це велика честь стати людиною року.
Хоча це трохи дивно отримати нагороду за те,
що я люблю робити.
Я справді люблю прокладати шлях до цивілізації
іншим людям по бездоріжжю.
Коли я був дитиною, то любив читати книги про індіаців,
а тепер - сам став піонером доріг.
Хоча завжди їжджу по тих самих дорогах.
Коротше...
...дякую за увагу.
Добре було? Горілочки не забагато було?
Вдався вечір?
- Ти добряче погуляв. - Добре, ми вже підемо.
Відпочинь, друже. Передавай усім вітання.
- Це новий снігоприбирач? - Так.
Справжній монстр!
Бляха муха.
Оце так!
Тихо.
Чуєш це?
Тебе кличе Аграрна Центристська Партія.
Вітаю тебе, Нільсе. Здавалося б, нічого особливого.
Тепер ти став справжнім норвегом, хоча й не народився в Норвегії.
Нам потрібні такі імігранти, що добилися успіху.
Та...
Маю на увазі "емігрант" у позитивному значенні.
Не знаю навіть... Нам з Ґудрун тут чудово.
Не хочеться пхатися в політику.
Так, так. Але...
Якщо кожен би так відносився до цього, то яка б у нас була демократія?
- Відзнаку потрібно повісити. - Та...
Он тут.
Ні! Ні!
Ні!
Потримайте, будь ласка.
Це ваш син?
- Так. - Передозування.
Тут і тут... і ось ще тут.
Інґвар не був наркоманом.
На жаль всі батьки так кажуть.
Інґвар не був наркоманом.
Що ви далі робитимите?
Молодь губить себе...
І нічого з цим не поробиш.
Тож, ви нічого не робитимите.
Ми не знали власного сина.
Він був наркоманом, а ми нічого не знали.
Взагалі нічого.
- Помер від передозування... - Інґвар не був наркоманом.
Ти не чуєш мене?!
- Нільсе! - Фінн?
Пробач мені.
Пробач мені. Я не думав, що так все закінчиться.
Я мав виконати одну роботу... Розумієш? Я... як би це... сказати.
Я... працюю на них.
Мені повідомляють, куди привезуть кокаїн і я його відвожу.
Я лише кур'єр, розумієш?
А Інґвар... Він нічого не знав.
Він мене врятував, а сам нічого не знав.
Я буду наступним, кого вони вб'ють.
Нехай убивають. Це я винен. Я заслужив на це.
Я взяв лише одну сумку. Гадав, що вони не знатимуть,
якщо одна пропаде. Будь-хто міг це зробити.
Але ці типи все бачать і все знають.
- Що за типи? - Краще не питай.
Вони... Пробач мене. Господи, пробач мені.
- Про кого ти говориш? - Вони...
Маєш якісь гроші? Хочу злиняти до Швеції.
Хто ці типи?
Я зусрічався лише з Яппе. Крім нього, я нікого не знаю.
Розповідай, де я знайду Яппе. А потім вали звідси.
Добре.
Яппе?
Фінн тобі передавав вітання.
- Я не знаю жодного Фінна. - Впевнений, що знаєш.
Ти знаєш і мого сина Інґвара. Він працював у аеропорту.
Я багато кого знаю.
Повертайся краще у своє село і сиди там, не рипайся, ясно тобі?
В'їхав?
Бляха...
Я хочу знати, що з ним сталося?
Чуєш мене?!
- Хочу знати, що з ним сталося? - Я лише роблю, що мені кажуть.
Хто?
Роналдо.
Роналдо... сказав, що вони вкрали дещо...
...і наказав розібратися з ними.
Щоб це виглядало, як передозування.
- Роналдо. Це він? - Так.
ЯППЕ Ян Петтер Еріксен
Рюне, все гаразд?
Ти хворий?
- Справа у Джонатані. - Джонатан? А що таке?
Що відбувається?
- Справа у Джонатані. - Що, Джонатан?
- Він знущається з мене. - Ясно.
А ти, що плануєш?
Рюне...
Ти не переживай. Він гадає, що ти легкодухий, тому і лізе.
Так?
Ти мусиш показати, що він помиляється.
Зрозумів?
- То, його вдарити? - Можна й так.
- Так. - Але нам не можна битися.
Не завжди треба поступати так, як тобі вказують.
Ясно?
- Він більший за мене. - Рюне, тоді треба сильно бити.
Але тоді я буду таким же дебілом, як і він.
- Гаразд... - Яппе зникнув.
Хто такий Яппе?
Яппе на мене працює. Хлопці, це мені не подобається.
Дійсно.
Ми ж домовлялися не обговорювати робочі моменти дорогою до школи.
- Ми домовлялися, чи ні? Так, чи ні? - Так.
Ти про фрукти не забув?
Він має їсти щодня п'ять різних овочів і фруктів.
Я казав тобі про це?
Казав, чи ні?
- Так. - Власне.
Рюне, сьогодні не буде фруктів, мені дуже шкода.
Гадаю, ти розумієш, що моєї вини тут немає.
- До побачення, тату. - Бувай.
Зажди, послухай. Пам'ятаєш, що я тобі казав?
Пам'ятаєш.
Поліція Лос-Анджелеса. Круто.
Там, наче у фільмах. Стріляють, як на дикому Заході.
- Його вже двічі хотіли замочити. - Та ти що?
Справді, два рази. Раз навіть у ногу влучили, але він оклигав.
Здуріти можна. Він мені чашку подарував.
"Служити і захищати"
Може краще вийди. Гадаю, ніхто тебе не застелить?
Наступний раз - твій.
- А це хто? - Нільс Дікман, "Людина року".
Серйозно... Дікман?
- Так. - Оце так прізвище.
Не спитаєш мене, де я був?
Хто наказав тобі з Яппе вбити Фінна і Інґвара?
Страйк... наказав їх прибрати...
...але так, щоб вони не пропали безслідно.
Бо коли норвезькі діти зникають,
обов'язково знайдуться батьки,
які неодмінно їх шукатимуть.
Де я знайду Страйка?
- В аеропорту. - Він там працює?
Він привозить коку і відвозить бабки.
Це він?
Добре.
Тепер ти труп.
РОНАЛДО Ронні Амундсен
- Ти загубив вже четверту сумку. - Як гадаєш, Маріт, чому?
Як гадаєш, чому так сталося?
Бо я працюю і заробляю гроші, щоб син міг займатися в спортзалі.
Ось... Тримай. Купи йому новий костюм
і все, що треба для занятть, щоб йому на все життя вистарчило.
- Дякую, що заїхала. - Розмовляла з адвокатом.
Тепер буде так: 10 днів зі мною і 4 дні з тобою.
Ні. Тиждень у мене і тиждень з тобою. Як і домовлялися.
Це збиває його з пантелику. Йому потрібна стабільність, безпека.
Тоді, нехай він живе у мене.
Ага, зразу.
Ми двоє знаємо, який з тебе батько.
- Годуєш його зранку пласцівцями. - Що? Пластівці?
Я вегетаріанець! У цьому домі немає жодної хімії!
Це ти завжди напихала його дешевим дитячим їдлом.
- Я невчасно? - Зовсім ні.
Я лише обговорюю правильне харчування
і спортивний костюм з мамою мого сина.
Точиться мила бесіда.
- Мій адвокат тобі зателефонує. - Власне, адвокат...
Добре, що ти про нього згадала. Це справді цікаво, Маріт.
Як гадаєш, хто з нас може дозволити найдорожчого адвоката?
- Що там в біса трапилося? - Роналдо зникнув.
Не переживай, він сюди не прийде. Даремно ти його боїшся.
Хто ти в біса такий?
Нільс.
Ми тут не роз'їдемося. Он там, можете розвернутися.
Добре, я спробую.
Ви ремінь не прищібнули.
Ти хоч розумієш, з ким розмовляєш?
І з ким?
З ким?
Ти труп, ясно?
З ким я розмовляю?
Змучився, дідугане?
Та...
СТРАЙК Стіґ Ерік Сміт
По-перше: де мій кокаїн? 15 кілограм чистого порошку зникнуло.
По-друге: де мої люди? Один може щезнути,
двоє можуть щезнути. Але троє самі не можуть пропасти.
Їм хтось допоміг.
Хтось лізе на мою територію і почав прибирати моїх людей.
І не важко додуматися, хто це.
- Це бісові албанці. - Це серби.
Ми поділили місто? Поділили всю країну.
Я віддав їм нафтовий бізнес з узбережжя, так, чи ні?
Пустив їх в аеропорт, так, чи ні? Дозволив їм розвантажувати їхнє лайно,
- щоб жити з ними в мирі. Так, чи ні? - Власне, так.
- Був для них з біса приязним. - Занадто приязним.
Так вони мені тепер подякували. Так подякували...
Вони майже щодня розвантажують свій непотріб в аеропорту.
Їдьте туди. Візьміть одного і привезіть до мене.
Ясно вам?
- Знаєш, як він виглядає? - Ні. Але серба здалеку впізнаєш.
Що за дика країна? Сніг падає, без кінця і краю.
- Як ми ще тут живемо? - У нас держава загального добробуту.
Загального добробуту?
Жодна країна з півдня не є державою загального добробуту.
У сонячних країнах такого не буває.
Де чудова погода немає добробуту.
Зірвав з дерева банан і все чудово.
- Що там таке? - Це через сніг.
На Балі, в Тайланді, у В'єтнамі, всі люди мусять якось радити.
Іспанія в дупі, Португалія в дупі.
Теж саме в Греції, чи Італії. Там всюди тепло.
В лікарнях нема кому лікувати. Здохнеш з голоду, якщо рідні не принесуть їсти.
Південна Америка - дупа, Африка - дупа. Каліфорнія майже банкрут.
Є сонце - добробуту зась.
"СНІГОПРИБИРАННЯ"
Щось у мене з оком.
- З оком, чи потрапило в око? - Потрапило.
Ага.
- То піди до лікара. - Нема потреби. Цього чувака я бачу.
Правда, вночі гірше бачу.
- Сісти за кермо? - Не треба.
Зможу вести.
Ну, небагато з нього витягнули.
Цілу ніч з ним бавилися. Мовчить, як риба.
Ага...
Добре, тоді досить цих балачок.
Може тепер вони заспокояться.
МІРОСЛАВ ПОПОВИЧ
- Давно не бачилися. - Та.
- Чого прийшов? - Інґвара вбито.
- Вбили? - Хтось його замовив.
А навіщо це ти мені розповідаєш?
Ти ж його дядько. І я тебе ніколи нічого не просив.
Сядь на це.
- Вимкни. - Ще дві хвилини.
- Дай пульт. - Ти здурів?
Ти ж знаєш, що це тебе збуджує.
Так, збуджує.
- Зроби нам краще кави. - Боляче.
- Рухай батонами. - Досить.
Сказали мені, що Інґвар і якийсь Фінн привласнили торбу з кокою у Графа.
Графа? Ти його знаєш?
Я працював на його батька, Буллітта. А тепер його син Граф головний.
Став крутим чуваком. Він поділив ринок з сербами.
- От. Я хочу його вбити. - Ти?
Ти нікого не можеш вбити.
Я вже вбив Яппе, вбив Роналдо, а потім ще одного, Страйка.
Вбив, замотав у сітку і скинув у водоспад.
- У металеву сітку? - Так.
Щоб дрібна риба могла пролізти і з'їсти м'ясо,
бо інакше трупи спухнуть і спливуть. А так вони там лежатимуть.
Але Граф це тобі не якісь засранці... Роналдо з Яппе.
Знаєш, який він небезпечний? Ти до нього не зможеш добратися.
Дякую.
Що це за тип? Ти не повинен зустрічатися з такими кріміналістами.
- Це мій брат. - Ага, так я повірила...
- Молодший брат. - Молодший брат?
Взяла і повірила.
Боїться, що ти друган із давніх часів. Я обіцяв їй, що зав'язав з минулим.
Поки що мені це вдавалося.
Мушу хоча б спробувати.
- Забудь про це, Нільсе. - Батько мусить відімстити за сина.
Відколи це ти став Брудним Гаррі? Дай спокій, краще залиш це.
Нільс! Чекай! Хвильку, прошу!
Не будь дитиною! Ти впертий, як наша мама.
Скажеш хоч ще одне криве слово про неї, повибиваю тобі зуби.
Добре.
Граф називається Улє Форшбі.
Якщо хочеш його вбити, то мусиш найняти кілера.
Кілера?
А де його можна знайти?
Знаю такого собі Китайця. Гадаю, він ще при ділі.
Звідки такі імена?
- Імена? - Китаєць, Граф, Брудний Гаррі, Буллітт,
- Яппе? - Так вже повелося в бандюків.
А як тебе назвали?
Напарник.
- Напарник? - Так... як "Кращому стрільці".
Цитата з фільму: "Будь моїм напарником."
Де мені знайти Китайця?
Маєш бабки?
Не звертай уваги, вона ні в чому не петрає.
- Маєш гроші? - Так, 90 тисяч.
Добре.
Наймеш для нього номер у готелі, заплатиш половину наперед.
Він боїться літати, тож приїде поїздом. Зустрінетися на вокзалі,
але не їдь своєю машиною, щоб він не побачив номера.
Замов таксі, дай йому адресу, їдь потім додому і чекай.
Лише перевіряй електронку. Коли знатимеш, що Граф мертвий,
тоді вишли кур'єра з рештою грошей. Ось і все.
Якісь питання?
А чому його називають Китайцем?
Певно, для китайця тут холодно?
Я датчанин.
Японець.
Гроші.
Хочу всю суму наперед.
Ні. Половину тепер, а решту потім.
Я не знаю тебе. Не знаю, де ти живеш.
Де тебе шукати, щоб отримати решту?
Як біолог, я налаштований оптимістично.
Багато що вказує на правильний напрям.
Ми стали гуманніше відноситися до людей та тварин.
Те, що було нормальним 100 років тому, тепер вжається варварством.
Без сумніву, людина стала менш агресивною.
І це не може не радувати.
- Ми вже отримали суші. - У мене не суші.
Прошу.
Так, так, так. Ще один гість.
Який екзотичний сьогодні день.
- Що там? - Хочу щось продати.
Та невже? Щож, побачимо, чи я схочу це купити.
- Рюне? - Так.
У нас ділова зустріч. Піди на кухню і з'їж морквину.
Добре.
Мені запропонували 90 штук, щоб я тебе... запалив.
Завалив. Правильно буде "завалив".
- Завалив? Добре. - І хто? Албанський Тато?
- У нас виникли певні непорозуміння. - Тато - серб.
- Ні. Не Тато. - А хто?
А ось це, я хочу продати.
Гаразд, ти хочеш продати ім'я того, хто хоче мене вбити? Ясно.
- Власне. - За скільки?
- За стільки ж - 90. - Непогано. Ти добрий бізнесмен.
Ну, звісно. Китайці це євреї Азії.
- І як? Купуєш? - Купую.
Закажи гроші на цей рахунок. Коли вони будуть там,
я повідомлю тобі ім'я твого ворога.
Не "закажи", а "перекажи". Префікс "пере".
Все.
Добре.
- Дікман. - Дікман, Дікман?
Бляха, на батька працював Дікман.
Як його звали? Нат... Напор... Нап... Нап...
- Напарник. - Напарник. Чорт! Довбаний Напарник!
Старий пердун Напарник вирішив мене прибрати?!
То, я вже піду.
Ще одне питаннячко до тебе, про твої моральні принципи.
Ти тепер у Норвегій живеш, а не в банановій республіці?
- Банановій? - У Норвегії шанують домовленості.
Все чесно. Ти мені - гроші, я тобі - ім'я.
У нас було все чесно. Але ти ще домовлявся з іншим?
Громадянин Норвегії заплатив тобі, щоб ти мене прибрав.
А ти просто кинув його.
Ганьба...
Можеш зійти з килима?
КИТАЄЦЬ Такаші Клаус Нільсен
Суші було пречудовим.
- Пахне, як підгоріле суші. - Ні. Швидше, як смажений рис, так?
- Так, справді. Смажений рис. - Справді.
- Роли? - Кунг фу... Томакі.
Бляха, а якщо нас викриють?
Ніхто нас не викриє, ми будемо обережними.
Розслабся.
Все буде в шоколаді.
Так. Я всі запалив.
- Як там? - Чудово. - Чудово?
- Я зробив майже все, що ти казав. - Майже?
Я віддав йому всі гроші, бо він мені не довіряв.
- Зараз би на лижах покататися. - Йди до біса!
Ні, я лише... подумав, що їзда на лижах допоможе.
Знаєш, що значить Дікман по-нашому?
Чувак - член.
Так і є.
КОНДИТЕРСЬКИЙ МАГНАТ ПО РОЗЛУЧЕННЮ: - Я знову на свободі!
Здоров, Напарнику.
Маєш вільну хвилинку, щоб поговорити?
Швидше, на приятельську бесіду?
Привіт. Давно не бачилися.
Пам'ятаєш мене? Це я - Улє. Сідай, для тебе є вільне місце.
Зручно сидіти? Бачу, постарів. Потрібно тобою зайнятися.
Чорт. Мені потрібна допомога.
Хтось полює на мене. Чувак на ім'я Дікман.
А я знаю лише одного Дікмана.
І це ти.
Спершу я подумав, що це співпадіння. Що це якись інший Дікман.
Але, якщо чесно, я в співпадіння не вірю.
І я вирішив приїхати до тебе й спитати, може ти знаєш іншого Дікмана,
якому я перейшов дорогу.
Може це якись...
...твій дядько... чи батько...
...чи брат... чи якийсь сучий племінник, га?
Якийсь Дікман.
Я не зміг вибачити твоєму батьку.
Тобто?
Він відірав у мене подругу.
Дікмане, той старий козел мав море бабів.
Одна з них була моя.
А до чого тут я?
У твоїх жилах тече його кров.
І смієшся ти так, як він.
Ти мене дивуєш. Я їхав у цю діру з надією, що ти щось цікавіше повідаєш.
Усіх їх я замочив. Роналдо, Яппе... і Страйка.
Мусив розігрітися.
І ти так просто про це говориш?
То Китаєць тебе не дістав? Шкода.
Роби зі мною, що хочеш. У моїй сраці - рак.
Пішов ти під три чорти.
А де мій кокаїн?
- Спустив в унітаз. - 15 кілограмів?
- Щось таке. - 15 кілограмів!
Можу тобі влаштувати пекельно болючу смерть. Розумієш це?
- Біль та мука лише гартують тіло. - Курва, як це зворушливо.
Ти мене вразив до глибини душі. Добре, як хочеш...
Добре, нехай так і буде.
Так і буде.
Так і зробимо.
Напарник.
Бувай.
НАПАРНИК Еґіл Дікман
Раніше ніхто такого не робив.
А тепер роблять.
Подзвонили до нас і сказали, де його знайти.
Навіщо його там прив'язали?
Повісили його до знаку з написом "1389".
- Це серйозна провокація. - Про що, ви, курва, говорите?
Звідки норвежцям відомо про битву на Косовому Полі у 14-му столітті?
Це знак висоти над рівнем моря.
Це було його перше завдання.
Сказав: "Тато, дай мені шанс."
"Я вже став дорослим."
"Бо я твій син."
"Ти гордитимешся мною."
А тепер він висить, он тут, на чужій землі.
Як бездомний пес.
Поховаймо його на рідній землі.
Буде зроблено.
- І помстимося за нього. - Так, Тато. Помстимося.
- Привіт. - Чорт!
Що ти в біса тут робиш?
- Ти забув, правда? - Що?
Значить забув.
Один раз не був на батьківських зборах.
- Раз? - Місяць тому я був.
Я був на цих клятих зборах і ходив на той бісів семінар.
Залиш мене в спокої. Моя робота важка і відповільна.
Улє, який з тебе бізнесмен?
Ти звичайний криміналіст.
Знаєш що?
Гадаєш, ти мене добре знаєш?
Але я тебе теж добре знаю і не куплюсь на твої хіпі-рукавички.
Ще недавно, ти купувала, що тільки хотіла.
Тоді ти нічого поганого не бачила, ані в мені, ані у моїх грошах.
Тож, запхай собі ці батьківські збори в свою данську сраку
так глибоко, щоб ніколи більше не знайшла. Чуєш мене? Ніколи!
Срав я на ці батьківські збори і на тебе також.
Бувай.
Часом важко бути на своєму місці, Ґейре.
- Що тепер? - Якщо це Дікман убив наших хлопців,
то серби будуть дуже незадоволені за того типа, якого ми повісили на знаці.
Нехай буде воля Твоя, як на небі так і на землі.
Хліб наш насущний, дай нам сьогодні; і прости нам провини наші,
як і ми прощаємо винуватцям нашим;
і не веди нас у спокусу, але визволи нас від лукавого.
- Амінь. - Амінь.
Може хочете чаю, Тато? Виглядаєте на втомленого.
Мої співчуття. Ми все зробимо якнайкраще.
Ми мали чудову угоду.
Територія була поділена.
Ми погодилися разом користуватися аеропортом.
Ми свою частину умови виконували.
А вони, що нам зробили? Вбили мого єдиного сина.
Мій єдиний син повертається до матері Сербії,
щоб там знайти вічний спочинок.
Ми ж тут залишимося і помстимося за нього.
Кров за кров.
Син за сина.
Поглянь-но. Вона збирає довбані гівна.
На біса вони їй?
Така, власне, Норвегія. Тут так роблять.
Чорт забирай.
Далі тебе зуб болить? Чому не підеш до стоматолога?
Коли? Коли піду?
- Ти сидів у норвежській в'язниці? - Ні, ще ні.
Курва, старий, там, як у готелі!
Смачна хавка. Тепло.
- Смачно готують? - Не повіриш...
За роботу там, тобі ще й пенсію рахують.
- Жартуєш? - Клянуся. Всі милі, привітні.
Наглядачі тебе не пресують, ніхто ніколи не зґвалтує.
- Зі співкамерниками проблем - нуль. - Ніхто не ґвалтує і добрі нагядачі...
Та, ну тебе.
Сучасне суспільство. Цивілізація.
Поглянь, які мені зуби зробили.
У в'язниці?
Цього тижня вона забирає пацана.
Тиждень з батьком, тиждень з мамою.
Уяви собі, що ти так ділишся сином.
Що це за люди?
- З тим албанцем ми пролетіли. - Сербом.
- Був серб. - Так, але тепер нема.
Тож, у нас з'явилася бісова проблема і потрібно її вирішити.
Які будуть пропозиції?
Ну, не знаю...
Може не треба було чіпати на нього той напис.
Гадаю, потрібно їх перепросити.
Може, потрібно їм ще вислати букет квітів із листівкою.
Цього буде замало, потрібно дати їм щось більш цінне. Когось із нас.
Справді?
Кава ще є?
Велике спасибі.
Що?
Так...
Ось ми і відішлемо когось їм на заміну.
Щоб вони зрозуміли, як нам шкода.
Відріжте йому голову. Запакуйте...
...і відішліть їм винного.
Передайте, що ми хочемо миру і висловлюємо найглибші співчуття.
Може тоді все заспокоїться.
ДЖУНІОР Арон Горовіц
- Все наготував? - Так, маємо все.
- Стрічка, мотузка, мішок, все є? - Так, так.
Добре.
Це я. Ми на місці. Малого брати?
Чому?
Так. Добре. Ясно.
Бувай. Тато сказав, що треба... зачекати.
- Чого чекати? - Вони прислали когось.
Чого вони, курва, хочуть?
Тато казав чекати і край.
Поглянь... Рожева пантера.
Влазь.
Дякую, що погодилися на зустріч.
Ми покарали його за те, що він зробив. Хочемо, щоб далі ми жили в мирі.
Добре... дякую.
Будь ласка, засунь штори.
Мені важко це говорити...
Дякую за цей жест.
Але за мого сина, я хочу отримати іншого сина. Вибач.
СВЕЛА Галлдор Емануел Торп
- Розслабся, ти. - Ще раз так зробиш, я тебе застелю.
Так?
- Тепер? - Так.
Ти ж не хочеш мати карієсу?
- Але тепер мамин тиждень. - Знаю, але це вона мене попросила.
Я лише виконую її прохання. Ходімо.
Так... ми ще не...
Хутко! Хутко!
Ви не працюєте на мого батька.
- Хто вони такі? - Поняття не маю.
- Вони приїхали фургоном? - Так. На ньому ще був напис.
- Який напис? Що на ньому писало? - Ім'я та прізвище і номер телефону.
Певно, він з того села, що біля аеропорту.
І фургон, і хлопчика, ми знайдемо на раз-два.
Тату, я переконаний, що і того типа знайдемо.
- Звісно. - Викиньте його, бо почне смердіти.
Ходімо.
Алло?
Він тепер не може говорити.
Бо він... мертвий.
Ти теж ним будеш.
Засранець кинув слухавку.
Син того довбаного Графа є десь в горах.
Ні. Цьому не бути.
Викрали мого сина і словом не пікнули? Так ніхто не робить.
Посланців не можна вбивати. Срані албанські вишкрібки!
Мусульманські виблядки.
Брудні пси. Їхнє місце в смердючих норах.
Нехай сидять у своїх хлівах і жеруть власне лайно.
Валіть у свою Східну Європу. Задрипані мавпи.
Вкрали мого сина, тварюки.
Мого маленького хлопчика.
Мого коханого хлопчика.
Хочу, щоб ви це запам'ятали,
я їм цього не попущу.
Ти взагалі з'їхав з глузду? Тепер мій тиждень.
Ти не маєш право забирати Рюне без моєї згоди.
Давно знаю, що ти придурок, але треба було таку дурню впороти,
щоб викрасти власного сина?
Знаєш, як просто мені тепер дадуть повне право на опіку?
Якщо матимеш щастя, то тобі дадуть дві години на місяць.
І під наглядом! Мій адвокат мені сказав,
що ти втратив усі шанси. Я забираю Рюне і ти не побачиш...
Забирай, до бісової матері!
- Ви тут живете? - Так.
- Зовсім один? - Так.
- І дітей не маєте? - Ні.
Дурницю ви впороли, забравши мене до себе додому.
Я лише хочу поговорити з твоїм татом.
- Тепер? - Завтра.
- Ласкаво просимо. - Доброго вечора.
- Шість одномісних номерів, попрошу. - Ви резервували?
Ні.
- Що це таке? Тобто, немає номерів? - Вона знущається над нами?
- Тату, є лише два вільних номери. - Один буде мій.
Заплачу готівкою, як завжди.
А де ви спатимите?
- У сусідній кімнаті. - А якщо я втечу?
Не втечеш. Загубишся вночі і замерзнеш.
На ніч мені хтось завжди читає казки.
Я не знаю казок.
Почитайте щось інше. Може бути будь-що.
"На ньому стоять два дизельні двигуни "Ем-Те-У,"
загальною потужністю більше двох тисяч кінських сил."
- Мій такий самий. - Ваш?
- Так. - А навіщо? Ви хіба не викрадач дітей?
Не завжди.
Відкидає чотири тисячі тон снігу на годину.
На відстань тридцять, тридцять п'ять метрів.
Важить майже шість тон.
- Чудова машина. - Ви мене покатаєте?
Тобі вже час спати.
Ви чули коли-небудь про стокгольмський синдром?
Спершу емігрант прив'язаний до знаку, а тепер швед сплив у водоймі.
Гадаю, це розбірки між бандитами...
Власне, бандитами.
- Благаю, задзвони в поліцію. - Якщо я задзвоню, вони вб'ють Рюне.
Маріт, послухай мене.
Як гадаєш, хто краще з нас двох знає і розуміє цю ситуацію?
Самі до нас задзвонять і скажуть, чого хочуть.
Тоді я дам їм те, що вони хочуть і вони відпустять Рюне. Побачиш.
Так би мало бути.
- Через 24 години я дзвоню на поліцію. - Через 24 години він уже буде тут.
- Надіюся, ти горітимеш у пеклі. - Там і чекатиму на тебе, Маріт.
Так, я тобі задзвоню.
Ми ще його не знайшли.
Але це мале містечко. Рано, чи пізно ми його знайдемо.
Так?
Тож, ходімо... шукати його.
- Це завгосп зі школи Рюне. - Доброго дня.
Розповіси йому, те що мені і отримаєш гроші.
Я бачив машину і чувака, який забрав хлопця.
На машині було прізвище і адреса.
Пам'ять мене підводить, але...
Можу дещо пригадати.
Був там ще номер телефону, але його я не пам'ятаю.
Прізвище було дуже дивне. Дікман.
- Поліцію він не повідомив. - Добре.
- Скільки ти хочеш? - 30 тисяч.
Добре.
Тут 29.
СВЕЙНУНҐ СКРЕТЕ
Є ще один Дікман.
Так?
- Твій син у мене. - Так...
Якщо хочеш його побачити, приїжджай. Сам.
Знаю цю кухню.
Гадаю, ти ще й гроші хочеш. Це цілком нормально.
Поговоримо про все, коли приїдеш.
Рахуй, я вже в машині, але за дня не встигну.
Здоров. Якісь дивні люди чекають у тебе вдома.
- Дивні люди? - Та. Питали мене дорогу.
А що в них дивного?
Всі в костюмах і при краватках. Виглядають, як консерватори.
Ми гадали, що ти долучишся до аграрної партії.
Звичайно, все залежить від тебе.
- Добре, що ти вже прийшов до тями. - Дякую.
Смерть Інґвара була страшним ударом.
Пригадуєш Фінна, сина Геймдала? Він теж підсів на наркоту.
- Так... - Знайшли його вчора.
ФІНН ГЕЙМДАЛ
- Цей теж твій? - Ні, це стара модель.
- А ця? - Мого там нема. Підійди.
Сиди тут, поки по тебе хтось не приїде.
Дивись.
Поглянь.
Ага, тепер ми знаємо, що його дружина корова.
Тут снігоприбирач стоїть і вказано назву фірми.
- Де в бісв подівся Ґейр? - Гадаю, він у машині попереду.
- Радоване! Хочеш спробувати? - Так, звичайно.
Алло?
Хто? Слухаю.
Номер 14.
- Радоване, ти, курва, орел тепер? - Я сербський орел!
Тато, ми знайшли його. маємо адресу та прізвище.
Чуєте, Тато?
- Навіщо вам рушниця? - Досить питань.
Роби те, що тобі кажу. Залишайся тут.
Чому ви такий злий?
Ти маєш робити все, що тобі скажу. Ясно? Залишся тут.
Заходь.
Де мій син?
Якщо... я спитаю втретє, то стану дуже неприємним.
А коли я такий, то знайду інші способи, щоб примусити тебе заговорити.
Якщо гадаєш, що у моїй професії проблеми з уявою, то ти помиляєшся.
На таких, як ти, існують давні перевірені способи.
Вирву тобі всі нігті, відріжу всі пальці,
потім відріжу долоні, відріжу вуха,
а в кінці - ніс.
Тобі це не сподобається.
- Добре, я піду шукати Рюне. - Йди.
Потім ми ще поговоримо.
ДРАҐОМИР БОГДАНОВИЧ, СТОЯН МІЧИЧ, НЕБОСЯ МИХАЙЛОВИЧ,
ВУК ЙОВАНОВИЧ, КАРСТЕН ПЕТТЕРСОН, ФРЕД РЕМІ АС,
ПЕТТЕР ХАБЕСТАД, СВЕРРЕ ДЖ. ЕВЕНСЕН, ҐАБРІЕЛ ХАЛВОРСЕН
Передай...
...Маріт, коли її побачиш...
...скажеш їй... що вона...
...дурнувата сука.
ГРАФ Улє Форшбі
РАДОВАН ЖУПАН
va
ivan
п ivan v
пе ivan vy
пер ivan vyr
пере ivan vyrv
перек ivan vyrvy
перекл ivan vyrvyv
перекла ivan vyrvyvu
переклад ivan vyrvyvuho
ереклад ivan vyrvyvuh
реклад ivan vyrvyvu
еклад ivan vyrvyv
клад ivan vyrvy
лад ivan vyrv
ад ivan vyr
д ivan vy
ivan v
ivan
va
ДЛЯ ТОГО, ЩОБ ЗНИКНУТИ Реліз створено спеціально для Hurtom.com